У статті висвітлюються окремі аспекти суспільно-політичної діяльності польського національно-демократичного табору в період відродження державності Польщі у 1918 – 1923 рр. Визначено рівень впливу національних демократів на процес формування східної політики Польщі й, зокрема, її українського вектора протягом 1919 – 1920 рр. Досліджено ставлення національних демократів до українських національно-визвольних змагань в окреслений період. Охарактеризовані причини та сутність антиукраїнських поглядів у середовищі польських націоналістів. Розглянуто основні положення політичної візії національних демократів стосовно українського вектора політики Ю. Пілсудського в умовах польсько-радянського воєнного протистояння. Звернено увагу на принципову розбіжність поглядів між національними демократами і пілсудчиками щодо розв’язання українського питання в рамках польських національних інтересів. Головний акцент зосереджено на аналізі неоднозначної реакції представників націонал-демократичного табору на підписаний між Польською Республікою і УНР у квітні 1920 р. Варшавський договір. З’ясовані політичні та історичні наслідки цієї угоди для Польщі в контексті українсько-польсько-радянських стосунків з погляду ендеків. У результаті дослідження обґрунтовується думка стосовно негативної ролі ендеків у реалізації міждержавних угод між Україною і Польщею в окреслений період.