Bulgarian Abstract: Резюме Поради редица историко-политически и икономически причини, маркетингът на културното наследство в България е все още в стадия на началното си развитие. Брандирането на културното наследство и институциите/организациите, които го управляват, има водеща роля в процесите на позиционирането на страната като дестинация за културен туризъм, както на вътрешния, така и на външните пазари. Те са важни и за други процеси и нагласи в обществото - опазването на КИН чрез по-висока информираност и развита културна идентичност, отношението към културата на страната, към нейните хора и продукти, към творческите индустрии и като цяло обкръжаващата среда за живот, работа и отдих на населението. В България, разбирането за бранд се свежда до някои неговите визуални (лого или символ) и вербални (слоган) комуникации. От друга страна, за по-голяма част от специалисти и неспециалисти, работещи в сферата на културното наследство, се е налогижло схващането, че брандирането е синоним на реклама или популяризация. Тези грешни представи за бранд и процеса на брандиране водят до ниска ефективност в маркетинга, включително и на рекламата, на културния продукт, услуги и институции, свързани с културното наследство, както и на други заинтересовани страни, които имат интерес от силни брандове в българската култура. Като общ резултат, може да се отчете, че сферата на културното наследство в България страда от ниска конкурентоспособност и хроничен недостиг на приходи. В доклада накратко се разглеждат теоретичните основи на значението на бранда за културното наследство и процеса на неговото брандиране. Анализират се основни аспекти на бранда на няколко атракции, свързани с културното наследство и ефективността на тяхната реклама и популяризация в съвременната информационна среда. Предлага се модел за следване при създаването и налагането на силни брандове на културното наследство, които да увеличат конкурентоспособността на заинтересованите страни. English Abstract: Due to several historical, political and economic reasons, cultural heritage marketing in Bulgaria is still in its early development. Cultural heritage branding and the branding of institutions and organizations, managing this heritage, plays central role in the processes of country's positioning as cultural tourism destination both on international and national markets. It is important also for other processes in the country - cultural heritage safeguarding through higher information about it, cultural identity development, attitude towards the country's culture, its people and products, towards the creative industries and overall, towards population's life, work and leisure. In Bulgaria, understanding about brand is reduced to some of its visual (logotype or symbol) or verbal (slogan) communications. On the other side, for the major part of specialists and amateurs in the cultural heritage field, there is an established perception that branding is a synonym of advertising or promotion. These wrong views about the brand and the branding process lead to low marketing effectiveness, including the advertising of cultural products, services and institutions engaged with the cultural heritage, as well as other stakeholders, who have interest in a strong brands in the Bulgarian culture. As a result, the cultural heritage domain in Bulgaria suffers from low competitiveness and chronically funding insufficiency. In this article theoretical principles of relevance of cultural heritage brand and branding processes are studied. Main brand aspects and branding process of a few attractions, related with the cultural heritage are analyzed in the light of advertising and promotion effectiveness in the information technology realms. A proposed model to follow in the process cultural heritage strong brands creation and establishing is proposed, which will increase the stakeholders' competitiveness.