Розкрито змістовні ознаки методології форсайту як засобу реалізації сталого господарювання, окреслено базові формати і алгоритм організації фінансування сталого господарювання на засадах форсайт-підходу. Наголошено на необхідності оновлення методології управління сталим розвитком господарських систем з використанням форсайт-підходу. Визначено форсайт-проєктування як дієвий інструмент попереджувального управління розвитком економічних систем, який створює можливості для формування фінансово-логістичного ланцюга фінансування проєктів із залучення природних ресурсів території до господарського обігу з урахуванням ключових компетенцій і смарт-спеціалізації різнотипних просторових утворень за участю ключових стейкхолдерів господарського процесу –– влади, бізнесу і населення. Визначено доцільним створення фондів фінансування сталого розвитку, запропоновано три основних формати їх функціонування: бюджетний, орієнтований на цільове завдання з професійного фінансового планування бюджетних видатків на перспективу з урахуванням форсайт-стратегування; сервісний, пов’язаний з цільовими функціями налагодження публічно-приватного партнерства і залучення бізнес-структур та їх ресурсів до виконання форсайту; проєктний, спрямований на формування збалансованих, з позицій ліквідності, дохідності й структури капіталу інвестиційних пропозицій, забезпечених, у свою чергу, доходами від проєктівфорсайту. Запропоновано структурну схему поетапної взаємодії стейкхолдерів господарського процесу в організації сталого фінансування форсайту в платформному форматі. Окреслено базові етапи фінансування форсайт-проєкту сталого розвитку, включаючи етап інвестування, коли публічний сектор і бізнес-структури укладають угоду про партнерство в інвестиційному проєкті; етап емісії, на якому спеціальна юридична особа SPV за участі незалежного рейтингового агентства і під наглядом державного регулятора емітує та реалізує на фондовому ринку забезпечені майбутніми доходами від проєкту цінні папери; етап рефінансування компанією SPV проєкту для його завершення або експлуатації чи модернізації та розрахунку з інвесторами і оригінаторами за емітованими фінансовими зобов’язаннями тощо.