Актуальність. Аналіз статистичних даних про поширеність остеоартрозу свідчить, що в різних регіонах Европи вiн уражає від 8 до 25 % дорослого населення. Тенденцієй останнього часу є зменшення середнього віку пацієнтів iз цiєю патологією. У популяції остеоартроз реєструється в 3,5 % пацієнтів віком до 39 років, а після 50 років їх кількість значно зростає. Мета: визначити кількісні сцинтиграфічні параметри операбельності при ендопротезуванні колінних суглобів у пацієнтів iз післятравматичним остеоартрозом. Матеріали і методи. Остеосцинтиграфію проводили на томографічній сцинтиляційній однодетекторній гамма-камері «Тамара-301Т» після внутрішньовенного введення 99mTc-пірофосфату активністю 550–770 МБк. Результати. Усіх хворих розподілили на три діагностичні групи. До першої групи включено 25 (45 %) пацієнтів, у яких накопичення радіофармпрепарату в проекції ураженого суглоба становило +10–120 %, а в проекції проксимального відділу великогомілкової кістки — +5–50 %; до другої групи — 19 (34 %) хворих, у яких включення індикатору в проекції ураженого суглобового комплексу дорiвнювало +121–200 %, а в проекції проксимального відділу великогомілкової кістки — +51–80 %; третя група нараховувала 11 (21 %) пацієнтів iз включенням індикатору в проекції ураженого суглоба більше ніж +200 %, а в проекції проксимального відділу великогомілкової кістки — понад +80 %. Через 1 рік після ендопротезування у хворих першої групи післяопераційних ускладнень зафіксовано не було. У 14 (56 %) пацієнтів другої і у 7 (63 %) — третьої групи через 1 рік після ендопротезування були виявлені імплантасоційовані інфекційні ускладнення. Висновки. Для виконання ендопротезування колінних суглобів без ризику виникнення післяопераційних ускладнень накопичення радіофармпрепарату при остеосцинтиграфії в проекції ураженого остеоартрозом суглоба повинно бути в межах +10–120 %, а в проекції проксимального відділу великогомілкової кістки — +5–50 % відносно симетричної ділянки дослідження.