Abstract
Мета дослідження – звернути увагу практичних лікарів на багатогранність проявів дисплазії сполучної тканини, яка маскується під різними клінічними проявами і вимагає міждисциплінарного підходу до своєчасної діагностики, лікування та профілактики цих змін. Тільки комплексне обстеження та лікування може гарантувати позитивні результати терапії.
 Матеріали та методи. Клінічне обстеження проведено на базі комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, де було обстежено хлопчика з синдромом гіпермобільності суглобів протягом тривалого клінічного спостереження (від 3-х місяців до 14 років). Базовим методом обстеження був рентгенологічний (стандартне рентгенологічне обладнання) та ультразвукове обстеження (апарат «MEDISON» SA-800 EX). Ретельно вивчалася документація – амбулаторна і карти стаціонарного хворого. Отримані результати порівнювали з даними інших науковців.
 Результати дослідження та їх обговорення. Вивчення дисплазії сполучної тканини займає чільне місце в сучасні педіатрії. Багато науковців вважають ці зміни серйозними відхиленнями від норми, які важко піддаються терапії. Причина цієї недуги остаточно не вивчена. Одні вважають, що це спорадична хвороба, інші – спадково схильна. Звертається увага на важливу роль морфогенетичних білків, які опосередковано або прямо керують складним процесом морфогенезу сполучної тканини, яка є основою, фундаментом усіх органів та систем організму. Наше клінічне спостереження показало усю складність та поширення змін в організмі дитини, причиною якої були зміни колагенових волокон. Перші прояви таких розладів зʼявилися у віці 3 місці і розцінювалися як одне захворювання – дисплазія кульшових суглобів. На рентгенографії кульшових суглобів було виявлено диспластичні зміни кульшових суглобів, затримку енходрального звапнення головок обох стегон. У процесі росту клінічні прояви СДСТ поступово наростали – плоскостопість, сколіотична постава, розлади психомоторного розвитку, аномалія прикусу, очей. Особливо чітко це проявилося в період статевого дозрівання – ожиріння, гіпоталамічний синдром пубертатного віку, вегетативна дисфункція, дисфункція жовчного міхура, поява нових поведінкових реакцій, які раніше не були їй притаманні, адже пубертат – надзвичайно важливий етап розвитку підлітка і його прирівнюють до другого «дня народження».
 Висновки. Дисплазія сполучної тканини має різноманітні клінічні прояви. Гіпермобільність суглобів легкодоступний та основний клінічний критерій цих змін. Поєднанння гіпермобільності суглобів з іншими захворюваннями, які наведені у нашому клінічному спостереженні, дають підставу стверджувати про наявність синдромального захворювання.
Talk to us
Join us for a 30 min session where you can share your feedback and ask us any queries you have
Similar Papers
More From: Актуальні питання педіатрії, акушерства та гінекології
Disclaimer: All third-party content on this website/platform is and will remain the property of their respective owners and is provided on "as is" basis without any warranties, express or implied. Use of third-party content does not indicate any affiliation, sponsorship with or endorsement by them. Any references to third-party content is to identify the corresponding services and shall be considered fair use under The CopyrightLaw.