U ovom radu daje se analiza postojećeg zakonodavnog modela podnošenja i rješavanja predstavki i pritužbi na rad i ponašanje policijskih službenika u Republici Hrvatskoj. Nakon analize pravne regulative, stajališta pravne doktrine, sudske prakse, statističkih pokazatelja, kao i rezultata empirijskog istraživanja provedenog anketom među studentima Veleučilišta kriminalistike i javne sigurnosti u Zagrebu, daju se prijedlozi za izmjene zakonodavnog okvira. Autori su stajališta da je uvođenjem civilnog nadzora nad radom policije napravljen značajan iskorak u zaštiti ljudskih prava i nadzoru nad radom policije, međutim ističu da se institut predstavke i pritužbe često zlorabi na štetu policijskih službenika zbog čega im u svakom takvom slučaju treba pružiti pravnu zaštitu u vidu procesuiranja podnositelja koji u tim podnescima vrijeđaju policijske službenike ili ih lažno terete za počinjenje kaznenog djela. Smatraju i da je potrebno regulirati postupanje s anonimnim podnescima i detaljno propisati prava policijskih službenika čiji se rad i ponašanje provjeravaju (pravo uvida u spis, pravo sudjelovanja u postupku, pravo na dobivanje predstavke ili pritužbe i odgovora koji se dostavlja podnositelju predstavke ili pritužbe).