Abstract
Escriure és un important mitjà amb el qual podem actuar sobre nosaltres mateixos. Tanmateix, com a “tecnologia del jo”, l'escriptura ha canviat substancialment en el temps durant la història europea. Aquest assaig esbossa algunes de les característiques més rellevants de l'escriptura com a tecnologia del jo per als contemporanis de Plató, per als primers pares de l'església i per a Pere Abelard. Els canvis exemplificats en l'escriptura confessional d'Abelard varen esdevenir la plataforma per a l'escriptura com una tecnologia del jo en la modernitat europea. Les característiques de l'escriprura de la modernirat en tant que tecnologia del jo són examinades arnb cert detall en l'obra de Kierkegaard, parricularment en rclació amb els seus escrits estètics i el seu us de múltiples veus narratives. Els usos Kierkegaardians dc l'escriptura són comparats i contrastats amb els de Baudelaire i Foucault.
Talk to us
Join us for a 30 min session where you can share your feedback and ask us any queries you have
More From: Enrahonar. An international journal of theoretical and practical reason
Disclaimer: All third-party content on this website/platform is and will remain the property of their respective owners and is provided on "as is" basis without any warranties, express or implied. Use of third-party content does not indicate any affiliation, sponsorship with or endorsement by them. Any references to third-party content is to identify the corresponding services and shall be considered fair use under The CopyrightLaw.