Abstract
This paper aims to clarify what is the difference between the interpretation of legal acts (conduct) and the interpretation of provisions of private law legislation, and what is of the importance thereof in terms of unity and fragmentation of law as a system. First of all, the paper explains that comparing the interpretation of legal provisions with the interpretation of legal act is possible and it is not conceptually two completely different cases, even though we find different ways of interpretation in connection with what is being interpreted. The author concludes that, in the two above-mentioned cases, the use of interpretation methods results in completely different manners of interpretation. If linguistic, systematic and logical method of interpretation serves correctly as the starting point in the construction of law and these methods are followed by teleological interpretation, in the case of legal acts, the order is exactly the opposite. The basic method of interpreting legal acts is teleological, while systematic and logical interpretation can only serve to establish the intent followed by the person taking the act. The practical consequence of differentiating the methodology of interpretation is the view of law as a system that consists not only from general legal rules, but also from legal acts between individuals. However, although a legal act is formally described or understood as individual, it is necessary to differentiate legal act between two individuals and legal act affecting individually unspecified natural or juristic persons, as in the case of founding legal act, i.e. instrument of constitution of a juristic person. Such legal act must be understood substantivelly and not formally. Otherwise, it could result not in a systemic approach to law, but in its fragmentation, or antisystemic interpretation lacking rational justification.
Highlights
The Interpretation of Legal Acts and the Interpretation of Private Law: What are Their Common Features, What Makes Them Different and What Significance Does It Have? This paper aims to clarify what is the difference between the interpretation of legal acts and the interpretation of provisions of private law legislation, and what is of the importance thereof in terms of unity and fragmentation of law as a system
The paper explains that comparing the interpretation of legal provisions with the interpretation of legal act is possible and it is not conceptually two completely different cases, even though we find different ways of interpretation in connection with what is being interpreted
Systematic and logical method of interpretation serves correctly as the starting point in the construction of law and these methods are followed by teleological interpretation, in the case of legal acts, the order is exactly the opposite
Summary
Předmětem interpretace je jazykové vyjádření právní normy. To ale neznamená, že předmětem interpretace musí být jen norma obsažená v ustanovení právního předpisu, typicky zákona. Lze však o výkladu právního jednání vůbec uvažovat v obdobném smyslu jako o interpretaci práva a je vůbec na místě srovnávat „právní jednání“ na straně jedné s ustanovením zákona na straně opačné? Ustanovení zákona přece na rozdíl od právního jednání obsahuje obecnou právní normu, zatímco právní jednání pouze individuální právní povinnost. Že zápůjčka byla poskytnuta, která, jako prostý děj ve světě vnějším, nemůže se jeviti jako norma, nýbrž i okolnost, že touto skutečností vzniká povinnost (smluvní), tedy norma, lze vzhledem k případné pozdější normě rozsudeční, v níž ona smluvní povinnost jest znova deklarována, jakož i vzhledem k nadřízené obecné normě o půjčkách, zápůjčkách atd., považovati za skutkovou podstatu, která jest nezbytným předpokladem konkretisace abstraktní (obecné) normy v konkrétní, jinými slovy: rozsudek, vyslovující (stanovící) povinnost žalovaného A, aby vrátil zapůjčenou částku panu B, může býti vydán jen tehdy, byla-li zde ona podmiňující skutková podstata, t. Pojmově se však jedná o normu, která je vynutitelná, neboť vychází z jednoho normového ohniska, ke kterému se lze vrátit při odpovědi na otázku, podle čeho byla dotyčná norma vydána. V obou těchto případech je třeba se především zamyslet nad otázkou, v jakém pořadí se mají interpretační metody používat a jaký význam je třeba jednotlivým metodám přisoudit, tj. která z metod by měla mít přednost?
Talk to us
Join us for a 30 min session where you can share your feedback and ask us any queries you have