Abstract
The Lisbon Treaty has brought significant changes into the architecture of the European Union. The most important novelty, however, is the establishment of a full unity of the Union structure achieved by creating new and strengthening the existing elements. The new elements of this unity are the disappearance of the European Community, the 'independence' of the European Atomic Energy Community, constituting the European Union as a single entity and the introduction of EU values. At the same time, the Lisbon Treaty has strengthened the existing elements of the common institutional mechanisms, rules on amending the founding treaties and EU membership. However, constituting the Union as a single entity which has replaced and succeeded the European Communities has not abolished the EU elements of diversity. In the areas that differed, even before the adoption of the Lisbon Treaty, from the community pillar, there remain significant differences in the nature and the scope of competences of the Union institutions. This mainly regards the common foreign and security policy, which now includes the defense policy, where the existing model of inter-state cooperation has been only slightly interfered with. In contrast, in the field of police and judicial cooperation in criminal matters, which has become part of a larger Area of Freedom, Security and Justice, the inter-state model of cooperation has been abandoned in some of its most important elements. However, the implementation of some of the important elements of the supranational model has been postponed.
Highlights
Амстердамски уговор је унутар постојеће конструкције само извршио прерасподелу надлежности тако што је област која обухвата визе, азил, имиграцију и уопште слободу кретања људи, пребацио у целости из трећег у први стуб
Први покушај поједностављења структуре Европске уније везан је за доношење Уговора о уставу за Европу.[7]
Успостављајући Унију као посебан и самосвојни ентитет који треба да замени Европску заједницу, овај документ је постојећа три стуба практично спојио и интегрисао у јединствену структуру, с тим што су остале специфичности у области заједничке спољне политике и политике безбедности
Summary
З. Радивојевић, Први стуб Европске уније - acquis communautaire, Зборник радова Правног факултета у Нишу, Vol XLIV, 2004, стр. Касније ревизије оснивачких уговора европских заједница и Европске уније нису измениле тростубну архитектуру Уније. Амстердамски уговор је унутар постојеће конструкције само извршио прерасподелу надлежности тако што је област која обухвата визе, азил, имиграцију и уопште слободу кретања људи, пребацио у целости из трећег у први стуб. Први покушај поједностављења структуре Европске уније везан је за доношење Уговора о уставу за Европу.[7] Успостављајући Унију као посебан и самосвојни ентитет који треба да замени Европску заједницу, овај документ је постојећа три стуба практично спојио и интегрисао у јединствену структуру, с тим што су остале специфичности у области заједничке спољне политике и политике безбедности.
Talk to us
Join us for a 30 min session where you can share your feedback and ask us any queries you have