Abstract
Již dříve zjištěné (Slavík 1959a) rozložení hodnot osmotického tlaku buněčné štávy na ploše listové čepele dvouděložného typu (apex >base, okraj > centrální část), nezávislé na vodní bilanci a nezměněné i při nulovém deficitu difusního tlaku (DPD)in situ bylo doplnéno dalším sledováním fysiologické heterogenity listové čepele u dospělých listůNicotiana sanderae hort., především hlavních indikátorů vodního provozu a výměny CO2. Intensita transpirace s intaktního povrehu listů, vypočtená z vážkových měření na discích, vyseknutých z čepele, je v apikální části o 50 až 70%, nižší než na basi. Rovněž pžirozený trvalý vodní deficit, stanovený diskovou metodou (Čatský 1960), byl v apikální části o 10% nižší než na basi. Hustota průduchů byla jak uNicotiana sanderae, tak u další pokusné rostliny u cukrovky v apikální části průměrně o 40% nižší, zatím co velikost průduchů byla v apikální části naopak průměrně o 30% větší. Relativní index plochy průduchových skulin na plochu čepele (počet × čtverec délky na svrchní plus spodní straně) se na obou místěch průkazně nelišil. Intensita fotosynthesy (na plochu), měřená gazometricky infračerveným analysátorem, byla při plném nasycení pletiva vodou v apikální části průkazně o 17% nižší než v části basální, ačkoliv obsah chlorofylu na plochu je v tlustší, apikální části větší. Rovněž intensita dýchání, manometricky měřená jako QO2, byla v apikální části průkazně nižší, a to jak v přepočtu na sušinu (o 12%), tak na plochu. Podobné, avšak podstatně menší rozdíly byly zjištěny také mezi okrajem a centrální částí čepele.Fysiologická heterogenita listové čepele je kauzálně založena na různé hydratační úrovni, takže studium aktivity různých fysiologických procesů, na různých místech čepele je vhodné pro sledování jejich vztahu k různé úrovni hydratace.
Talk to us
Join us for a 30 min session where you can share your feedback and ask us any queries you have