Abstract
Objective. To determine the character and optimal volume of standard open surgical interventions in an acute complicated pancreatitis (ACP) with elaboration of the main technical elements of the operations.
 Маterials and methods. There were operated 96 patients, suffering ACP. The main group consisted of 47 patients, in whom open interventions were performed primarily in 19, and as the second-stage procedure after application of miniinvasive interventional technologies (МIТ) – in 28. The comparison group consisted of 49 patients, in whom standard operations were done only.
 Results. Application of MIТ have promoted the indications narrowing for performance of primary open operations more than twice. In the main group the arcuate-like subcostal access was applied predominantly - in 26 (55%) observations (χ²=14.287; р=002), while in a control one – a median upper laparotomy – in 37 (76%) observations (χ²=38.43, р < 0.001). The method of closed draining in accordance to procedure of Beger was used predominantly in the main group of patients – in 43% of observations, comparing with a control group - 9% of observations (χ²=12.965; р=0.003). In 23% patients of the main group and in 26% patients of a control one (χ²=0.0013; р=0.05), when the extended purulent-necrotic inflammation process have presented, a staged sanation was applied, using programmed relaparotomies. Some technical elements of the surgical intervention were improved.
 Conclusion. Application of standard open operations in accordance to elaborated principle is accompanied by improvement of the treatment results in patients, suffering ACP.
Highlights
Результати Показаннями до виконання відкритих оперативних втручань були: трансформація первинно асептичного гострого запалення підшлункової залози (ПЗ) в інфікований панкреонекроз і/або гнійно–некротичний парапанкреатит з ознаками синдрому системної загальної відповіді та наростанням проявів інтоксикації; розвиток поширеного панкреатогенного фібринозного/фібринозно–гнійного перитоніту; необхідність санації обмеженого і демаркованого осередка гнійно–некротичного ураження після МІІТ шляхом люмботомії або лапаротомії з малого доступу; тяжкий стан хворого зі стабілізованими гемоди
Тому у хворих основної групи переважав дугоподібний однобічний або двобічний підреберний доступ, зокрема, дугоподібний двобічний підреберний доступ застосували у 26 (55%) пацієнтів (Ȥ2 = 14,287; р=0,0002), в той час як у порівняльній групі домінуючим був верхньо–серединний доступ, його застосували у 37 (76%) пацієнтів (Ȥ2=38,43; р < 0,0001)
Оцінювали всі вірогідні напрямки розповсюдження запалення по заочеревинному просторі
Summary
Незважаючи на широке застосування сучасних МІІТ у хірургічному лікуванні хворих із ГУП, стандартні відкриті операції не втрачають свого принципово важливого значення [1 – 3]. Термінів, характеру та об’єму виконання стандартних відкритих операцій досі наводяться суперечливі погляди [4 – 6]. Мета дослідження: визначити характер та оптимальний об’єм стандартних відкритих хірургічних втручань при ГУП з опрацюванням ключових технічних прийомів операцій.
Talk to us
Join us for a 30 min session where you can share your feedback and ask us any queries you have
Disclaimer: All third-party content on this website/platform is and will remain the property of their respective owners and is provided on "as is" basis without any warranties, express or implied. Use of third-party content does not indicate any affiliation, sponsorship with or endorsement by them. Any references to third-party content is to identify the corresponding services and shall be considered fair use under The CopyrightLaw.