Abstract
The administrative law regime means a typical legal construction, which expresses the way of connecting an administrative law norm with this norm anticipated administrative law relationship through a certain legally significant fact. From the point of view of public administration addressees, it is appropriate to differ regimes of granting rights and regimes of imposing obligations primarily. Many regimes have a superstructure (secondary) nature, they assume the earlier existence of other (primary) rights and obligations. In addition to unilateral regimes, there are also bilateral or multilateral regimes of administrative law, which are an expression of cooperation in connection with the performance of public administration. From the point of view of public administration bodies, it is possible to distinguish several (administrative) regimes of exercise of their competence (powers). A kind of complement is the regimes that determine the boundaries of administrative regulation (between public law and civil law; between national law and European law). The application of some regimes or their combination typically results in the general administrative law concepts (= the tangles of administrative law norms cemented by the need and effort to solve certain idealized situations, deprived of their specific content). The research of administrative law regimes may perhaps contribute to a more plastic and systematic doctrinal characterization of material administrative law.
Highlights
Administrative Law Regimes The administrative law regime means a typical legal construction, which expresses the way of connecting an administrative law norm with this norm anticipated administrative law relationship through a certain legally significant fact
Podobný režim se týká řešení rozporů v rámci státní správy.[65]
Na rozdíl od jednostranných režimů předpokládají kooperační režimy souladnou aktivitu více stran
Summary
Správní právo představuje část právního řádu[2] orientovanou v podústavní rovině na uspořádání a působení veřejné správy a na její kontrolu zvnějšku, popřípadě na některé další souvislosti či paralely veřejné správy.[3]. Mnohost nositelů veřejné správy vytváří prostor pro právní vztahy mezi nimi. Mohou existovat právní vztahy i v rámci každého jednoho nositele veřejné správy. Vcelku výjimečným doplňkem jsou vztahy správního práva mezi adresáty veřejné správy. Onou právní skutečností může být, vyjádřeno zobecněně, explicitní projev vůle Vatele nevrchnostenské veřejné správy, adresáta veřejné správy), neformální/faktické chování (nositele/vykonavatele veřejné správy, adresáta veřejné správy) nebo na ničí vůli nezávislá událost. Explicitní projev vůle nebo neformální/faktické chování mohou být jak secundum et intra legem, popřípadě extra legem, tak contra legem, popřípadě in fraudem legis. Explicitní projev vůle může mít povahu veřejnoprávního úkonu i soukromoprávního jednání, rovněž neformální/faktické chování může vyvěrat z poměrů veřejného i soukromého práva.[6]
Talk to us
Join us for a 30 min session where you can share your feedback and ask us any queries you have
Disclaimer: All third-party content on this website/platform is and will remain the property of their respective owners and is provided on "as is" basis without any warranties, express or implied. Use of third-party content does not indicate any affiliation, sponsorship with or endorsement by them. Any references to third-party content is to identify the corresponding services and shall be considered fair use under The CopyrightLaw.