Abstract
<em>The Superfluity of Women in Plato. </em>In her article «Plato’s problematic women» Kristin Sampson argues that Plato has two different views on women in the <em>Republic</em> and the <em>Timaeus </em>respectively. In the <em>Republic</em> Plato operates with some sort of equality of status between the two genders, at least in the leaders’ and the soldiers’ classes, whereas in the mythology of the <em>Timaeus</em> women are depicted as reincarnations of men who earlier had lived an unmoral and bad life. According to my interpretation, these two views must be seen as two aspects of one common Greek thought or, as Vigdis Songe-Møller puts it, one common Greek dream, «the dream of the women’s superfluity». In the <em>Republic</em> Plato tries to rule out differences between genders by making the women as similar to men as possible, while in the <em>Timaeus</em> he describes them as something completely different from the norm, the man, and actually as a punishment to men with bad moral behaviour, something that society ideally should do without.
Highlights
Innledning I sitt bidrag i antologien Kjønnsperspektiver i filosofihistorien argumenterer Kristin Sampson for at det finnes to motsatte syn på kvinner hos Platon i dialogene Staten og Timaios
Dette vil jeg argumentere for ved først å redegjøre for denne drømmen ved hjelp av de samme myter som Songe-Møller benytter, nemlig autokhthonimyten og myten om Pandora, slik vi har fått dem overlevert fra henholdsvis Apollodoros’ Bibliotek og Hesiods diktverk Theogonien og Verk og Dager
Drømmen om kvinnens overflødighet i gresk kultur Songe-Møller benytter hovedsakelig to myter for å illustrere drømmen om kvinnens overflødighet, nemlig autokhthonimyten og myten om Pandora: Det jeg her har kalt drømmen om kvinnens overflødighet finner vi både i autokhthonimyten og i Pandora-myten
Summary
Dette vil jeg argumentere for ved først å redegjøre for denne drømmen ved hjelp av de samme myter som Songe-Møller benytter, nemlig autokhthonimyten og myten om Pandora, slik vi har fått dem overlevert fra henholdsvis Apollodoros’ Bibliotek og Hesiods diktverk Theogonien og Verk og Dager. Kvinnens overflødighet hos Platon opprinnelig ett med seg selv, men det levde også i opprinnelig enhet både med naturen og med gudene.
Talk to us
Join us for a 30 min session where you can share your feedback and ask us any queries you have
Similar Papers
Disclaimer: All third-party content on this website/platform is and will remain the property of their respective owners and is provided on "as is" basis without any warranties, express or implied. Use of third-party content does not indicate any affiliation, sponsorship with or endorsement by them. Any references to third-party content is to identify the corresponding services and shall be considered fair use under The CopyrightLaw.