Abstract
International Centre for Settlement of Investment Disputes (Centre or ICSID) was established for resolving disputes between foreign investors and host States. This is why jurisdiction ratione personae of the Centre depends crucially on who can be considered as a foreign investor, i.e. which persons have right of standing to initiate arbitration based on the Washington Convention on the Settlement of Investment Disputes between States and Nationals of other States (the Convention). When a claimant is a juridical person, one of the issues causing a debate in arbitral practice concerns the significance of control over that entity - to what extant is jurisdiction of an ICSID tribunal affected by the fact that the entity is under direct or indirect control of the host State's nationals. The paper examines the problem with regards two groups of cases that the Convention regulates separately. The first group concerns cases in which the role of a claimant belongs to juridical persons nominally holding the nationality of other Contracting States of the Convention. The other category relates to the cases of claims submitted by local entities controlled by foreign investors against their own State.
Highlights
У образложењу одлуке о надлежности у предмету Токиос Токелес про тив Украјине се такође истиче да је одредба двостраног споразума о зашти ти улагања између Украјине и Литваније која дефинише припадност правних лица државама уговорницама према критеријуму места оснивања, у складу са Конвенцијом.[29] Значајно је и гледиште у погледу односа између два пра вила присутна у одредби члана 25 став 2 тачка (б) Конвенције – правило које дозвољава да се као тужилац јави и правно лице државе пријема ула гања, због тога што се налази под страном контролом, према схватању ве ћине у арбитражном већу, служи томе да се прошири а не сузи надлежност Центра
Неколико аутора који су коментарисали одлуку у Нешенал Гас против Египта истиче да би одлука арбитражног већа вероватно била радикално другачија, под условом да се као тужилац у овом спору уместо египатског друштва јавило правно лице које је непосредно контролисало локално дру штво и номинално имало припадност УАЕ (CTIP), без обзира на то што би основна карактеристика овог случаја остала непромењена – и овај потенци јални тужилац би био под стварном контролом египатског држављанина.[99]
Summary
У образложењу одлуке о надлежности у предмету Токиос Токелес про тив Украјине се такође истиче да је одредба двостраног споразума о зашти ти улагања између Украјине и Литваније која дефинише припадност правних лица државама уговорницама према критеријуму места оснивања, у складу са Конвенцијом.[29] Значајно је и гледиште у погледу односа између два пра вила присутна у одредби члана 25 став 2 тачка (б) Конвенције – правило које дозвољава да се као тужилац јави и правно лице државе пријема ула гања, због тога што се налази под страном контролом, према схватању ве ћине у арбитражном већу, служи томе да се прошири а не сузи надлежност Центра.
Talk to us
Join us for a 30 min session where you can share your feedback and ask us any queries you have