Abstract
Charles Dickens has been recognized in Lithuania as a world-famous canonical English writer, the most emblematic representative of the Victorian Age. For ordinary and less versed readers his books have been usually associated with the rainy and foggy England, the soot, smog and squalor of London, the plight of the poor and the disinherited, with Christmas sentimentality, charity and philanthropy. For many decades in the popular Lithuanian imagination his name alone has been a label, a trade-mark which has stood for everything that is English. Many of his works (albeit not all) have been translated into Lithuanian; some of them were printed in several editions and had a wide circulation. On the other hand, however, Dickens’s writing enjoyed a belated discovery and reception in Lithuania if compared with other European countries. It is only after his death that the first and very modest (both in volume and quality) translations of his works started appearing. This was determined, first of all, by a set of historical, political and cultural circumstances as well as specific literary tastes and national literary traditions which prevailed in Lithuania in the nineteenth and twentieth centuries and which further shaped a specific reception of English literature in general and of Dickens’s art in particular. The beginning of the reception of Dickensian writing in Lithuania is traced back only to late nineteenth century.The specific Lithuanian response to Dickens’s writing might be defined as shifting from one extreme to the other: enthusiastic reception in the inter-war years and particularly in the period of Soviet occupation, and declining interest and popularity today. In view of the peculiar character of the response, the article discusses the Lithuanian reception of Dickens focusing on Lithuanian translations of his works which is a very significant factor in the reception. An impressive scope of Lithuanian translations in multiple editions testifies to the significance and popularity of the great English novelist’s writing among the readers, publishers and critics.
Highlights
Tiek kokybe) jo kūrinių vertimai pasirodė jau po rašytojo mirties, XIX a. pabaigoje
Tai visų pirma lėmė įvairios objektyvios istorinės, politinės ir kultūrinės aplinkybės, taip pat specifinis literatūrinis skaitančios publikos skonis ir nacionalinės literatūrinės tradicijos, dominavusios Lietuvoje XIX ir XX amžių sandūroje
Tilžėje ir Ragainėje spausdinamos lietuviškos knygos ir laikraščiai buvo knygnešių slapta gabenami į Lietuvą
Summary
Charlesas Dickensas (1812–1870) visuomet tradiciškai buvo pripažįstamas Lietuvoje kaip pasaulinio garso anglų rašytojas, emblemiškiausias Viktorijos epochos atstovas, o jo kūryba – neatskiriama anglų literatūros kanono dalis. Nors literatūrologė ir nekalba konkrečiai apie anglų literatūros vertimų ypatumus, tačiau manytina, kad jos aptarti reiškiniai ir tendencijos visiškai taikytini ir Dickenso vertimams XIX–XX amžių sandūroje, kai dominavo adaptuoti, sutrumpinti lietuviški jo knygų vertimai iš kitų kalbų (dažniausiai rusų ir lenkų), taip pat ir barbarizmų prisotinti perdirbimai, imitacijos arba „sulipdyti“ ištraukų iš jo romanų rinkiniai, nes nebuvo vertimo teorijos, aiškių vertimo principų bei metodologijos; vyravo nuomonė, kad vertimai turi būti „sulietuvinti“, skambėti kaip lietuviškas tekstas, kad būtų suprantami ir artimi lietuvių skaitytojams. Ir nors dar yra neišverstos aštuonios jo knygos (tarp jų Bozo apybraižos, Mažoji Dorit [Little Dorrit], Nykūs namai [Bleak House], Mūsų bendras draugas [Our Mutual Friend]), Dickenso kūrybos vertimai tapo neatskiriama mūsų literatūrinės kultūros dalimi, juos skaitė ir studijavo prieškario ir pokario lietuvių rašytojai, kurie iš didžiojo anglų romanisto mokėsi literatūros meistriškumo.
Talk to us
Join us for a 30 min session where you can share your feedback and ask us any queries you have
Disclaimer: All third-party content on this website/platform is and will remain the property of their respective owners and is provided on "as is" basis without any warranties, express or implied. Use of third-party content does not indicate any affiliation, sponsorship with or endorsement by them. Any references to third-party content is to identify the corresponding services and shall be considered fair use under The CopyrightLaw.