Abstract
A kvantitatív módszerekre épülő kutatásunkban arra tettünk kísérletet, hogy Magyarország fejlettségi térszerkezetének 1910 és 2011 közötti átalakulását feltárjuk. Annak érdekében, hogy a hosszú és középtávú változások egyaránt mérhetők legyenek, négy időkeresztmetszetet választottunk ki (1910, 1970, 2001, 2011). Az összehasonlítást az teszi lehetővé, hogy a települési szinten gyűjtött mutatókat mind a négy időpontra a mai járáshatárok között aggregáltuk. A vizsgálat a fejlettségi különbségek stabilitására mutatott rá: az Osztrák–Magyar Monarchia korának, a szocializmus időszakának és a rendszerváltás utáni évtizedeknek a fejlettségi térképei nagyban hasonlítanak egymásra. Az ország nyugat–kelet tagozódása, a centrum-periféria jellegzetességek, a fejlett és fejletlen térségek markáns elkülönülése tartós jegyei a magyar fejlettségi términtázatnak. A fejlettségi térszerkezetre alapvetően jellemző stabilitást a felfelé és lefelé mozgó járások szűkebb csoportja töri csak meg. Száz év alatt jelentősen javították helyzetüket az idegenforgalomba, a fürdőturizmusba bekapcsolódó térségek, a fővárosi agglomeráció külső övezetében elhelyezkedő járások, a Délnyugat-Dunántúl járásai és egy-két ma is sikeres szocialista iparváros járása. Ugyanakkor a Tiszántúl középső része és Észak-Magyarország sok járása a múlt századelőhöz képest a hanyatlás jegyeit mutatja.
Highlights
A geográfiában a területi különbségek vizsgálata, modellezése mintegy hat-hét évtizedes múltra tekint vissza
A 20. század első felében az európai és a magyar földrajz érdeklődésének homlokterében a természeti és társadalmi alkotóelemek sajátos kapcsolatrendszerére épülő tájak álltak
8 A területi autokorreláció-számítás lényege, hogy minden járás fejlettségi értékei mellé a vele szomszédos járások fejlettségének számtani átlagát rendeli és a két mutató között számít korrelációt (Nemes Nagy 1998)
Summary
A geográfiában a területi különbségek vizsgálata, modellezése mintegy hat-hét évtizedes múltra tekint vissza. Az Osztrák–Magyar Monarchián belül a területi különbségek mérséklődtek: Magyarország egy főre jutó GDP-je elérte a birodalom nyugati felének 84-79%-át, a mai államhatárok közti területre átszámítva pedig az ausztriai érték 65-69%-át (Katus, illetve Good számításai szerint). Közép-Magyarországon a mai budapesti agglomeráció térsége még erősen féloldalas volt, jó helyzetű járásokat inkább a főváros közvetlen közelében találunk, ám az alföldi oldalon, a forgalmi tengelyektől távolabb eső vidékek (dabasi, nagykátai járás) országos összehasonlításban is a legrosszabb helyzetűek közé tartoztak.
Talk to us
Join us for a 30 min session where you can share your feedback and ask us any queries you have
Disclaimer: All third-party content on this website/platform is and will remain the property of their respective owners and is provided on "as is" basis without any warranties, express or implied. Use of third-party content does not indicate any affiliation, sponsorship with or endorsement by them. Any references to third-party content is to identify the corresponding services and shall be considered fair use under The CopyrightLaw.