Abstract
В статье приведены особенности патогенеза, клиники, диагностики и лечения застойной сердечной недостаточности у новорожденных.
Highlights
The paper presents the features of pathogenesis
Для своєчасної діагностики серцевої недостатності в дітей необхідно визначення провідних гемодинамічних порушень з подальшим проведенням адекватної терапії та стабілізації стану ще до переведення дитини в кардіохірургічний центр
Summary
Лікування застійної серцевої недостатності (ЗСН) залежить від причини. За умов наявності дихальних порушень та наростаючого ціанозу при відсутності ефекту від оксигенотерапії слід виключити дуктусзалежну ваду серця та налагодити в/в введення альпростадилу в початковій дозі 0,05 мкг/кг/хв. У зв’язку з ризиком виникнення апное під час введення альпростадилу в разі необхідності транспортування дитини необхідно забезпечити інтубацію трахеї та проведення штучної вентиляції легень (ШВЛ). У немовлят із дуктусзалежними вадами серця киснетерапія сприяє закриттю боталлової протоки, тому процентний вміст кисню в дихальній суміші слід підбирати індивідуально під контролем пульсоксиметрії, щоб забезпечити найбільш ефективну концентрацію для кожної дитини: потік кисню не повинен бути більшим за те значення, при якому відмічається підвищення SpO2.
Talk to us
Join us for a 30 min session where you can share your feedback and ask us any queries you have